- Jeg vidste, du ville komme. - Det sagde jeg jo, at jeg ville.
Jeg mener... Jeg fornemmede det. Jeg fornemmede det, inden du kom.
Dine evner har udviklet sig, Muriella. Vores arbejde bærer frugt.
Hold op.
- Du må gå. - Er det, hvad du ønsker?
Hver gang vi mødes som her, føler jeg mig... svag. Drænet.
Måske er det sådan, kærligheden påvirker kvinder.
- Hvad kender du til kærligheden? - Digterne siger, de ville dø for den.
- Ville du dø for den? - Måske... I et digt.
- Hvad ville min far ikke sige? - Der er meget, din far ikke ved.
Lad dette være en af dem.
Helligbrøde. Det er vanvid, Gallian. Du går for vidt.
Må guderne hjælpe os.
Træk til, Zeph. Brug benene.
- Den vil ikke. - De store er altid de besværligste.
Der kan du se. Gode ting kommer ikke let til en.
Du ramte ved siden af.
Jeg vil ikke slå dem ihjel. De skal bare holde sig fra afgrøderne.
Jeg har grisen med. Den sædvanlige aftale? Vintersæden for grisen?
Aftalen er altid den samme.
- En hård sommer, hvad? - Det har været værre.
Kongen hverver soldater. De lever godt.
Jeg har jorden her. Er det ikke nok?
Man bliver træt af bare at overleve.
Vil du ikke gerne prøve dit mod af? Hvor er modet i bare at overleve?
For pokker, Farmer. Sig dog noget. Vi er ikke dyr. Mennesker konverserer.
Norick, jeg kan ikke snakke roerne op ad jorden.
Regnen kommer, og jorden bliver leret. Så kan end ikke du snakke dem op.
Zeph, jeg elsker virkelig din fars evne til at skabe en hyggelig stemning.
- Vis Norick, hvor hans såsæd er. - Værsgo, Zeph. Her har du en gris.
- Så bliver du vel til aftensmad? - Tak som byder.
Du skulle besøge os noget tiere, Norick.
Farmer så rigeligt til mig som knægt. Nu trænger han nok til en pause.
- Norick synes, far skal blive soldat. - Det var ikke det, jeg sagde.
- Han sagde, soldaterne tjener godt. - Farmer, det gør du da ikke, vel?
I er min familie. Jeg bliver her. Er det svar nok, Norick?
Det var bare snak.
Alle har deres evner. Din synes at være "bare snak".
Og din syntes at være "bare forråde sine venner". M jeg få noget kylling?
Hit med kyllingen!
Fortæl mig noget rart. Fortæl, hvor højt du elsker mig.
Det ved du godt.
Jeg ved kun det, du siger. Du siger intet.
Se mine hænder. Nedslidte af at skaffe os føden.
- Mine hænder siger mere end ord. - Ville det koste dig at sige det?
Hvad mere kunne du ønske dig?
Det, alle kvinder ønsker. Lidenskab.
Lidenskab? Jeg skal se, hvad jeg kan finde ud af.
Vi skal af sted.
- Hvorfor tager du ikke med? - Høsten skal passes.
- "Den, der lever ved ærligt slid..." - "...vil se, at modet aldrig viger."
Nemlig.
Jeg hader at sove uden dig.
Pas på jer selv.
Det er Stonebridge. Der er ingen fare.
- Hvorfor bliver far kaldt Farmer? - Han mener, folk bliver det, de gør.
Norick bragte ham til Stonebridge som lille.
Han boede på skift hos folk der. Men Norick passede altid særligt på ham.
Jeg er glad for, at han har en familie nu. Jeg er glad for, at det er os.
Det er jeg også.
- General. - Rapportér til din konge.
Deres Majestæt. Vilde, bevæbnede krug'er. De kæmper med sværd.
Latterligt. Det svarer til at tale om bevæbnede hunde.
De kæmper som mennesker. De slagtede hele vores deling.
Havde generalen ikke sendt mig hjem med bud, ville jeg også være død.
Der må ligge trolddom bag.
- Mormor! - Er det dig, Zeph?
- Jeg fik dig. Nu ryger du i ovnen. - Jeg hader ovnen.
Den er tør og varm. Du vil da vel ikke have, at vi skal æde dig rå?
- Hvorfor vil I æde mig? - Jeg lovede morfar noget, han elsker.
Gik det godt på markedet?
Mændene ville snyde mig, fordi jeg er kvinde.
Så jeg forlangte mere, fordi jeg er kvinde.
- Selv som barn ville hun bestemme. - Jeg ved, hvad jeg vil have.
Men så mødte hun din far. Han bryder sig ikke om, at andre bestemmer.
- Hvor er morfar? - I klokketårnet.
Pas på. Det er bygget til krig. Sæt, du hiver i det gale reb og starter en krig.
Det var du længe om.
De er ikke lette at skræmme.
- Det er vanvid. - Krug'er er dyr. De har ikke våben.
Jeg låner en hest. Solana og Zeph er i Stonebridge.
- Så Farmer kom ikke? - Nej, han overlader handlen til mig.
Han er en god mand. Han elsker dig højt.
Ja. Det tror jeg, han gør.
Ring med klokken, når brudeparret kysser -
- så hele landsbyen får besked om giftermålet.
Skynd jer væk. Tag Zeph med hjem.
Få ham væk. Du kan beskytte ham, far.
- Er du parat? - Jeg er altid parat.
Vent.
Giver du allerede op?
Du har gjort utrolige fremskridt. Gid Ehb havde flere soldater af din kaliber.
Så lad mig gå ind i hæren.
Jeg tror ikke, Ehbs hær er rede til kvindelige krigere.
Og hvad ville din far ikke sige?
Min far lader mig aldrig gøre, som jeg ønsker.
Tarish, send dine tropper ud. Horder af krug'er hærger landet.
Solen svider mig.
Hvad er det for noget galmandssnak?
- Gør, som du bliver tilsagt. - Jeg adlyder kun kongen.
Det ville være klædeligt, om du lærte respekt.
Respekt skal man gøre sig fortjent til.
Du tager fejl. Respekt er noget, jeg er født til!
- Hvor er Solana? - Hun slår alarm.
Jeg finder hende, Zeph.
- Far! - Bastian. Tag mit sværd.
Gå indenfor, og lås døren.
- Tak, far. - Af sted.
- Vi leder efter hende i landsbyen. - Kom, gamling.
Bravo. Så du har mandsmod, hvad?
Slip dem.
Du har dræbt mig én gang i dag. Nu står vi her igen.
Far!
Flygt, Zeph!
Se. De trækker sig tilbage.
Zeph!
Jeg skal bruge endnu en gravsten til Solana.
Ingen har set Solana. Ingen ved besked.
Vi fandt intet lig. Måske undslap hun.
Gallian! Hvor har du været?
Jeg har haft travlt. Meget travlt.
Vi havde en aftale. Jeg gav dig adgang til slottet.
Jeg holder min del af den. Du har nok set tegn på, hvor travlt jeg har haft.
Ja, du har sandelig formået at skabe røre.
Skabe røre?
Fortæl, hertug. Hvad ved du om en mand, der kaldes Farmer?
Borgere i Stonebridge. Ehbs hære udtrykker deres medfølelse.
- Denne tragedie vil blive hævnet. - Hvor var hæren, da krug'erne kom?
- Husk, hvem du taler til, bonde. - Synes du ikke, kongen bør æres?
Jeg synes, kongens hær bør beskytte riget.
Ikke bare slottet.
- Hvad med dem, krug'erne tog? - Tog de fanger?
Stille. Såfremt krug'erne har taget fanger, ved vi endnu ikke hvorfor.
Kongen hær har brug for alle våbenføre mænd. Hvem er med os?
Kongen har hær og mure. De, som krug'erne tog, har kun os.
- Vover du at trodse kongen? - Jeg er med dig, Farmer.
- Vagter! - Lad dem gå. Sådan gør vi ikke i Ehb.
- Du trodsede kongen. - Det gjorde du også.
- Jeg måtte gøre det. Hun er min kone. - Og min søster.
Lad os komme af sted.
Bliv her. Følg med hæren til Ehb. Du ville jo gerne være soldat, ikke?
Ellers tak. Jeg brød mig ikke om uniformen.
Har du en hest?
En hoppe. Den er gammel, men stadig stærk.
Gammel, men stadig stærk.
- Du står i vejen. - Har vi ikke mødt hinanden før?
Fortæl mig noget rart. Fortæl, hvor højt du elsker mig.
Det ved du godt.
- Jeg er Merick, kongens mager. - Jeg kender dig. Fra eventyr om magi.
- Din konge har brug for dig. - Min søn havde brug for mig.
Jeg svigtede ham. Nu har min kone brug for mig, hvis hun da lever.
Har du tænkt over -
- at der er vigtigere ting end dem, som netop vi elsker og har mistet?
Nej. Det tænker jeg ikke over.
Hold dig i live.
Din konge behøver dig. Langt mere, end han er klar over.
- Hvor kender du broen fra? - Jeg strejfede rundt her som barn.
Hvis vi skal gennem kløften, spilder vi en dag. Vi kan komme over her.
- Lad os hente oppakningen. - Efterlader vi bare hestene?
Er du bange for at såre deres følelser?
Hjem med jer!
Kom så.
- Jeg gør det. - Du er modig, gamling.
Jeg vil ikke risikere, at du svækker rebet, inden jeg er ovre.
- Kom nu! - Ja, kom nu.
- Du var mere bekymret for din hest. - Den ved jeg, at jeg kan lide.
Der sparede vi vel nok en masse tid.
- Deres Majestæt! - Rejs dig, soldat.
Hvor mange mænd står vagt her?
Jeg står vagt her, herre konge.
Du står vagt?
Hertug Fallow, De er en værre en. De får min barm til at duve.
Jeg siger det til Deres mor. Hvor skal du hen?
Min nevø fornøjer sig med kongens trone. Synes du, den klæder dig?
Du leger, mens din konge og hans hær er i felten.
Din eneste opgave var at sørge for bevogtning af slottet.
Og hvem bevogter det? Ingen!
Deres Majestæt var jo ude for at undersøge uhyrlige påstande.
- Fri mig for synet af ham. - Nej.
Slip mig! Du er ikke værdig til at kysse mine klæder.
Du er ikke værdig til at plette din onkels krone.
Medmindre kongen direkte beordrer det -
- må du ikke røre mig.
Rigets lov.
Jeg bliver aldrig træt af at lege med den.
- Alt skrider frem efter planen. - Jeg vil ikke vente længere!
Jeg holder ikke ud at være underlagt den senile tosse.
Gør noget ved det.
Ønsker du at skride hurtigere frem? Godt!
Så skrider vi hurtigere frem.
Godt.
Gallian. Du dukker altid brat op ud af den blå luft.
Nej. Jeg dukker brat op fra et konkret sted.
Du tager dig for store friheder ved at komme her.
- Er jeg ikke længere velkommen? - Ikke til at komme og gå, som du vil.
Og du forsvinder uden et ord.
- Jeg er ikke din skøge. - Hvordan kan du tro det?
Du ved, hvorfor jeg må være diskret. Jeg kan ikke bare komme og banke på.
Hvordan kan du komme her frit, når min far anser dig for kongens fjende?
Jeg har venner. Jeg har indflydelse.
Hvorfor hader min far dig så meget?
Spørgsmål! Jeg er ikke kommet for at blive forhørt!
Din far hader mig, fordi jeg nægter at krybe for kongen og hans mager!
Fordi jeg tager det fra ham, jeg vil have. Også hans datters dyd.
Forsvind fra mit kammer. Forsvind fra mit liv.
Forviser du mig også? Har jeg ikke hjulpet dig med at opdage dine evner?
- Du viste mig taskenspillerkunster... - Ti!
Hjælp. Jeg beder jer.
Herre konge. Jeg undskylder atter dybt for, at jeg misforstod Deres ordre.
- En misforståelse, var det? - Ja.
Må jeg tage plads, Deres Majestæt?
Knægt!
Jeg ved... Smut.
Jeg ved, jeg har svigtet Dem.
Og jeg er nok en skuffelse for Dem og for hele riget. Men jeg vil ændre mig.
Jeg vil kaste ungdommens dårskab af mig og vise mig værdig til tronen.
Spis.
Kære nevø, du har talent for betimeligt diplomati.
Det er vel altid noget.
- Må jeg udbringe en skål? - Måske.
Vindrikning om formiddagen er ikke det bedste tegn på bod og bedring.
Såre sandt.
Ja, såre sandt.
Kongen leve!
- Krug'erne angreb Stonebridge i syd. - De må drage uden om sumpen.
Vi bør angribe dem.
Det forudsætter, at Krug'erne handler, sådan som vi forventer.
Det her huer mig ikke. Alle undgår Sedgewick-skoven.
Skoven går mellem bjergene. Vi når passet samtidig med Krug'erne.
Der er andet end træer i Sedgewick. Det er ikke et rart sted om natten.
- Vi tænderfakler. - Fakler tiltrækker blikke. Farmer!
Du ved godt, hvad folk siger. Der er... noget i Sedgewick-skoven.
Folk siger, Gud våger over de uskyldige. Folk siger så meget.
Kom. Vi har lang vej igen.
- Jeg kan ikke se stien. - Der er ingen sti.
Hvordan finder vi så vej?
Vent.
Alt vel, Norick?
Var det her en del af planen, Farmer?
- Lad os komme ned. - Først, når det passer mig.
Forsvind fra vores skov. Vi hader jeres våben og drab.
- Vi er bare på gennemrejse. - Så rejs igennem. Og bliv væk.
Vi... Vi er faret vild.
Mænd. Ikke nok med, at de er uduelige. Hjælpeløse er de også.
Deres Majestæt. Hvad nyt om min far?
- Han er ude i kongens ærinde. - Jeg beder Dem.
Hvad foregår der? Jeg frygter, at han er i stor fare.
Mageren har et stort ansvar.
Han har ikke brug for, at hans datter bekymrer sig.
Min far tror, jeg finder ro her på slottet. Han tager fejl.
Jeg kender stemningen ved hoffet. Den har aldrig været mere anspændt.
Mørket truer vores rige.
Mørket formerer sig ved magi.
Kom. Af sted!
- Din far søger mening og middel. - Deres Majestæt?
Deres Majestæt!
Gallian! Jeg har det, som om jeg er ved at dø.
Spiste du godt med kongen?
Hvad har du gjort?
Jeg troede, du havde travlt. At du ville skride hurtigere frem.
- Måske fiflede jeg med kongens mad. - Du har forgivet mig. Myrdet mig.
Vær nu ikke så teatralsk. Det er ikke noget, der ikke lader sig ordne.
Jeg beder dig. Jeg beder dig.
- Husk så, hvem der har magten her. - Ja.
Jeg har reddet dit liv. Hvad gør du så for mig?
- Kongen er blevet forgivet. - Står han til at redde?
Måske. Hvis det da ikke er for sent.
På æresord.
Jeg må tale med Dem underfire øjne.
Fallow er rømmet slottet sammen med to legioner.
Så ved vi, hvem der forgav kongen.
Vores nye allierede venter mod nord.
Vores samlede hæres styrke vil sikre mange generationers fred og ro.
Det er Gallians værk.
Hvorfor har marskal Tarish ikke selv underrettet os?
Ønsker andre at begå forræderi?
- Hvor meget af hæren har vi tilbage? - En tredjedel.
Jeg har set hoben af krug'er. Gallian opbygger en enorm hær.
Hvordan? Hvordan kan en enkelt mand forårsage så megen ødelæggelse?
Min egen datter har forrådt mig til min svorne fjende. Hader du mig så meget?
- Jeg troede, at jeg elskede ham. - Han har tappet kraft fra vores slægt.
Du har forskubbet magiens magtbalance til hans fordel.
Jeg er ked af det. Jeg er så ked af det.
Jeg er virkelig ked af det.
- Hvorfor hader I fremmede? - I hader hinanden. Hvorfor ikke?
Vi bliver i skoven for at undgå jeres krige og tankeløse driftighed.
Og så kommer I og beskyder vores træer med pile.
Vold er en livsstil for jer. I er end ikke klar over det, og det gør jer farlige.
Jeg følger jer ikke længere end hertil. Held og lykke.
Har vi en plan?
- Er du vågen? - Ja, jeg er vågen.
Det er ikke så ligetil at slå en konge ihjel.
Vi går til angreb.
Deres Majestæt, De er blevet forgivet. Måske er De ikke helt dem selv.
Jeg er helt mig selv. Min forstand fejler intet.
Krug'erne forventer ikke et angreb, så derfor gør vi det.
Hvem forgav mig?
Jeg mener, det var din nevø, hertug Fallow.
Og hvad værre er, har han forladt slottet med 11. og 12. legion.
Vi angriber ved daggry. Kald dine tropper sammen.
Hvor meget tid har jeg igen?
Dit liv lakker mod enden. Men der er tid nok.
- Er du sikker på det her, Norick? - Overhovedet ikke.
- Hun er her. Jeg fornemmer det. - Jeg tror, du har ret.
Solana. Solana!
I dag rider vi ud for vores konge.
Og vores konge kæmper med stolthed...
...i Ehbs navn!
Deres Majestæt.
Rejs jer!
Gud velsigner dem, der falder i kamp for ære og sandhed!
Du vækker min nysgerrighed, Farmer.
Jeg aner fare i dig. Jeg kan ikke læse dig.
De fleste mænd kan jeg læse som skriftruller. Men dig...
Jeg kan ikke se forbi din skulen. Hvorfor ikke?
Hvem er du?!
Nogle gåder er det ikke umagen værd at løse.
Du er her virkelig. Jeg troede, det var et mareridt.
Hvor er Farmer?
Hvor er Zeph?
Bastian, hvor er Zeph? Hos vores forældre?
Ja, han er hos dem, men...
Han klarede den ikke.
Han blev dræbt ligesom dem, da du blev taget til fange. Det gør mig ondt.
Min lille skat!
Døde han hurtigt? Sig mig det.
Ja. Han døde hurtigt.
Farmer kommer.
- Han finder dig. - Hvordan ved du det?
Fordi han er nødt til det. Fordi han behøver dig.
Til syvende og sidst er du det eneste, han behøver.
Nu skal du ikke dø fra mig, Farmer. Det går ikke an.
Det ser ikke for godt ud med dig, hvad?
Sådan. Drik lidt af det her.
- Hvordan smager det? - Hvad er det?
Det er medicin. Drik.
Det er dejligt at være hjemme.
- Jeg er ikke din skøge. - Han har udnyttet dig.
- Digterne ville dø for den. - Han fordrejer følelser.
- Har du intet lært? - Jeg viste dig dine evner.
Frue?
Jeg har bragt min far undergang. Jeg har bragt alt i fare.
Deres far elsker Dem overalt.
Min ungpigedårskab har voldt ham skade.
Hvis De tager Deres liv, volder De ham bare mere skade.
Du har ret.
- Jeg vil gøre min far stolt af mig. - Det er han allerede.
Han er stolt af sin forestilling om mig.
- Mød jeres nye allierede. - Det er jo krug'er.
Lydige, nådesløse og blindt loyale. Foran dig ser du en mægtig hær.
Bring denne mand til kongens telt. Og giv min hest et godt foder.
Holdt.
Var han Deres hasteærinde?
- Det er farmeren fra Stonebridge. - Korrekt.
Hvorfor vises en illoyal knoldesparker al den omsorg fra kongens mager?
Fordi kongen har en interesse i den... knoldesparker.
- Jeg kender intet til den interesse. - Det gør kongen heller ikke.
Jeg syntes, det var på tide, at I lærte hinanden at kende.
Vi har truffet hinanden. Sidst vendte han mig ryggen.
Jeg vendte mig mod det, der måtte gøres.
Farmeren er ganske interessant. Han har været ude for en del på det sidste.
Det har alle andre også. Hvad er der så særligt ved ham?
Deres Majestæt, han er Deres søn.
Farmers ven Norick var dronningens staldmester.
Jeg genkendte ham i Stonebridge.
Efter massakren ved Oxly-passet -
- fandt Norick en treårig dreng, der flakkede rundt.
Der var kun en dreng ved Oxly.
Hvad siger du til den historie, Farmer?
En gamling syntes at genkende en anden efter 30 år.
Er det sådan, I finder kongen?
Du er kongens søn. Og tronarving.
Jeg har ingen far, ingen forældre. Jeg har ikke noget at gøre her.
Siger du, at den arrogante sjover er min søn?
Og at han de sidste 30 år har boet på en farm ved Stonebridge?
Åbenbart.
Du fortalte mig, at han var død! Du sagde, at de alle var døde!
Hvordan er det, guderne driver gæk med mig?
Nogle gange ved guderne, hvad der er bedst for os.
Hvad helvede skal det betyde?
Husker du det kaos, vi befandt os i? Krig overalt. Omringet af fjender.
Hvor længe ville det barn have overlevet på slottet?
I Stonebridge kunne han vokse sig stor og stærk.
Fjernt fra de fjender, der hellere end gerne ville have dræbt din arving.
Kære ven, jeg håber sandelig, du har ret med hensyn til ham.
Jeg håber sandelig, du er sikker.
- Kongen behøver våbenføre mænd. - Det angår ikke mig.
Hans rige er truet. Dit rige er truet.
Jeg kender ikke denne konge.
Solana er min familie. Norick og Bastian er min familie.
Hvor vil I bo henne?
Når riget falder i Gallians hænder, hvilket liv kan du så give min kone?
Tænk over det.
Fallow, du er skyldig i forræderi. Vi viser dig ingen nåde.
De, der følger dig, vil blive anset som overløbere. Ingen forrædere skånes.
Tarish har forgivet kongen. Og nu anklager han mig for forræderi.
Din ærgerrighed kender ingen grænser, Tarish.
Kongeriget Ehv regeres nu af mig. Og vi viser heller inden nåde.
Du bliver aldrig konge, nevø. Du har ingen hæder.
Og du vil aldrig få det.
11. og 12. legion følger Dem, Deres Majestæt.
Kryster!
Krug'erne har ingen bueskytter. Men de har heller ingen frygt.
De er os overtallige. Men vi er mænd, og vi tjener et ædelt kongerige.
De er blodtørstige dyr. Intet andet.
- Er du kommet for at gøre din pligt? - Jeg har besluttet at kæmpe.
Jeg ser frem til at have dig ved min side i slaget, så kan jeg holde øje med dig.
Tag fortroppen.
Hærfører. Ryk frem.
Bueskytter.
Fyr!
Fremad!
Rolig.
- General, dæk flanken. - Ryk frem.
- De kæmper som køtere. - Javel, herre.
Af sted!
Læg an. Fyr!
Fyr!
Krug'erne kæmper tankeløst.
De der tænker for dem.
- Vinder I her, gør det ingen forskel. - Vi vinder mere end bare slaget.
I har slået dem her ihjel. Jeg tilkalder blot flere.
Crystwind. Er det her, vi betaler for vores synder?
Nej, Norick. Det er her, vi betaler for vores dyder. Synder er velkomne her.
Kongen.
Sid stille, kære onkel.
Fyr!
Vagter! Skynd jer. Bær kongen væk fra slagmarken.
Farvel, kære onkel.
I har ikke vundet andet end tid.
- Jeg vil ikke leve som dem. - Vi er allerede som dem. Slaver.
- Jeg vil ikke leve som slave. - Ti, Norick.
- Hvad skal vi i Sedgewick? - Det er en genvej til slottet.
Hæren og vagterne er væk. Vi kan bare vade ind.
Lad os komme væk.
Se, se. En ven af familien. Det var dog herligt.
Helt alene. Føler du dig ikke sårbar?
- Hold dig fra mig. - Du stoler ikke på mig.
- Dine manerer vækker ikke tillid. - Manerer? Pli? Det hører slottet til.
Vi er ikke længere på slottet. Der er ingen regler her.
Nej!
- En gave til dig. - Tak.
Der er regler overalt. Du har brudt dem for sidste gang.
Han kommer med mig.
Løb. Flygt, Solana!
Norick!
Du fik dit ønske opfyldt. En heltedød. Du var en modig gammel gut.
Solana!
Bastian?
Løb!
Tilbage.
Nej tak.
Du kæmpede bravt i dag.
Jeg slagtede dyr. Det kræver grusomhed, ikke mod.
- Du gør det, der er nødvendigt. - Jeg er vant til hårdt arbejde.
Det skal du nok få nytte af... når du bliver konge.
Hvordan tror du, det kan være, at du kæmpede så godt i dag?
Jeg mener, var det... held?
Du har særlige evner. For at lede.
Og så siger du, hvad du mener.
Det vil være dig til nytte.
"Visdom er vor hammer."
"Eftertanke er vort spiger."
"Den, der lever ved ærligt slid..."
"...vil se, at modet aldrig viger."
Hvor har du hørt det henne?
Jeg sagde det til min søn hver eneste aften, da han var lille.
Og aldrig til nogen anden.
Du får det langt sværere fra nu af.
Jeg er bare en farmer. Det er det eneste, jeg ved.
Der ligger en landsby ikke så langt herfra.
De høster to gange om året.
- Så bliver jorden udpint. - Nej, for det sørger tangen for.
Tangen kommer ind fra havet og nærer jorden.
Du skulle prøve det.
- Hvor ved du den slags fra? - Fordi jeg er kongen.
Fordi det forventes af mig -
- at jeg kender landet.
Ligesom det vil blive forventet af dig.
Så længe der er konger, så længe der er land -
- vil der være krig.
Krig om golde lande. Hvad skal de endeløse kampe til for?
Der kæmpes om fred.
Fred... Det er drømmen.
Drømmen om, at du måske...
...som konge kan skabe fred for evigt.
Du forstår ikke. Kampene kostede mig min søn.
De kostede også mig min.
Min søn.
- General Hallette. - Javel.
Rekognoscer skovens nordlige ende. Vi må vide, hvad der venter os.
Marskal. Se.
Det var en overraskelse.
Jeg bragte Fallow hertil, så han kan blive stillet til regnskab.
Jeg formoder, at kongen er i live.
General Backler, giv ham dit sværd.
Ingen brynje.
En duel? Hvor fornøjeligt.
Du husker vel, hvordan det gik, dengang vi var børn, ikke?
Må jeg i det mindste få en tår vin?
Vil ingen hjælpe kongen med hans brynje?
Svin.
Det her bliver din sidste duel.
Jeg burde slå dig ihjel.
Kongen er død! Kong Konreid er død!
Nej. Det er ikke sandt.
- Jeg er din konge! - Du er en forbandelse!
Marskal Tarish er forpligtet af sin ære.
Du ville aldrig dræbe Ehbs nye konge.
Kryster.
Min undersåtter i Ehb.
Kongen leve!
Hip hip hurra!
Hip hip hurra.
Få det væk.
Borgere i Ehb. Soldater af Ehb.
For kort tid siden døde vores højtelskede kong Konreid.
Han blev myrdet af sin nevø, der stræbte efter tronen.
Ifølge rigets love skal kongens arving være hans blodsbeslægtede.
Her er jeres nye konge.
Kong Konreids fortabte søn, Camden Konreid.
Kendt af visse blandt jer som Farmer.
Rejs dig. Jeg beder dig. Rejs jer.
Kongen bød jer at møde døden. I, der står her, har snydt døden.
Vores fjende genopbygger sine styrker, så han kan angribe igen.
I aften plejer vi vores sår og begraver vores døde.
Og i morgen drager vi mod Crystwind og driver ondskaben ud!
Gud bevare kongen!
Hvad vil I? Få dem væk! Anbring dem sammen med de andre.
Vent. Kom herhen med hende.
Forsvind!
Jeg fornemmer ham i dig.
Farmeren.
Han kommer efter dig. Perfekt. Han vil være ventet.
- Jeg betyder intet for dig. - Men det gør han.
Mere end en farmer. Han er langt farligere for mig end en farmer.
Nu kommer han til mig.
- Hvorfra ved du, hvem jeg er? - Hvorfra?
Stå stille. Stå stille.
Jeg fornemmer ham i dig -
- fordi du venter hans søn.
Du venter hans søn.
- Hvor kommer du fra? - Glacern. De bortførte mig.
Vi skal nok få dig hjem igen.
Vi kommer til at dø her.
Farvel, gamle ven.
- Hvordan slår vi så stor en hær? - Hvor sværdet svigter, lykkes kniven.
Ingen gåder, mager.
En lille styrke kan passere fjenden uset og knuse problemet ved dets rod.
Før mig til Gillian. Så skal jeg nok dræbe ham.
Med forlov. Forsøger vi at redde é kvinde, når hele riget er i fare?
Hvis kongen vil redde sin kone, må han slå Gallian ihjel.
Slår han Gallian ihjel, er riget reddet.
Muriella, tiden er inde.
Deres Majestæt. Jeg ønsker at hjælpe. Jeg ønsker at gå ind i hæren.
Tag nu hjem.
Jeg er min fars datter. Og jeg vil tjene kongen ligesom ham.
- Du bragte og kongens morder. - Han faldt i hænderne på mig.
Jeg har brug for al den hjælp, jeg kan få, mager. Jeg tager imod dit tilbud.
- Der er andre, der vil hjælpe. - Hvem?
- Du har holdt dig i live. - Jeg holdt mig væk herfra.
Dem, I kæmper mod. Dem, der styrer krug'erne...
- Vi hjælper jer mod dem. - Jeg troede, I holdt jer udenfor.
Når vores skov bliver invaderet, har vi intet valg.
Vi kæmper sammen med jer. Og siden vil vi være i fred.
Crystwind. Bygget som et sikkert tilflugtssted for magere.
- Dørene kan kun åbnes indefra. - Kan du komme ind?
- En mager behøver ikke døre. - Vi finder en vej derind.
Synes du, at du er heldig at være i live?
Det gør jeg. Livet har aldrig været mere spændende.
De, der ankom sammen med mig... Hvorfor ikke løslade dem?
Skal folk ikke vide, at du besidder både uendelig magt og nåde?
Fatter du ingenting?
Jeg er hævet over nåde. Hævet over godt og ondt. Det er barnagtige ideer.
Jeg ændrer verdens opbygning.
Hvor ville det ikke ende, hvis jeg viste dine venner nåde? Ingen undtagelser!
Ikke dig. Ikke Farmer. Ikke din knægt, hvis indvolde jeg flåede ud.
Slå mig ihjel! Slå mig ihjel!
Jeg vil ikke slå dig ihjel. Du fornøjer mig.
- Hvis du kan bløde, kan du dø. - Måske. Men jeg gør det ikke.
Jeg har alt for meget at gøre.
Fyr!
Bueskytter, læg an.
Fyr!
Nu!
Deroppe er der en hule. Gennem den kommer der luft ind.
- Og nu må jeg forlade jer. - Jeg kan ikke lide, at du går alene.
Hvis den galning har et gran af fornuft i sig, må jeg prøve at nå ind til det.
- Ondskab tager ikke imod fornuft. - Men jeg burde kunne aflede ham.
Jeg vidste, du ville komme... gamle ven.
Ja, engang var vi venner. Men du har forandret dig meget.
Såh?
En mager får kraft af at tjene kongen. Og dog trives du som kongens fjende.
- Hvad synes du om mine krug'er? - De er en vederstyggelighed.
Krug'er er pudsige. De har ingen konge.
Så gæt, hvad jeg har gjort. Jeg har gjort mig selv til krug'ernes konge.
Nu tjener jeg en konge, der fortjener min hengivenhed.
- Mig. - Nok!
Gallian, du og jeg er de sidste magere.
Jeg beder dig. Erkend, at du er i vanviddets vold.
Du har intet begreb om, hvilken kraft der ligger i vanvid.
I mit rige vil ordet "vanvid" ikke findes.
I stedet vil vi kalde det "kraft".
Fremad!
Han er her. Han er kommet.
Jeg ser ingen grund til at trække kampen ud.
Muriella. Muriella.
- Du kom. - Jeg ved ikke, hvordan det skete.
Hvordan kan jeg have været så dum?
Tilgiv mig -
- mager.
Tag det sidste af min kraft.
Af sted! Flygt!
Denne vej, Farmer. Denne vej.
Farmer!
Du har voldt mig store bekymringer.
Du er blevet konge. Det går ikke, at to konger kæmper om det samme rige.
Hvor tit får to konger lov at mødes i nærkamp? Smage fjendens blod?
Vil du kæmpe eller snakke mig ihjel?
Kæmper du med magi? Har du ingen ære?
Jeg får min hævn.
Nej!
Hvilken hævn er det, Farmer?
En fars hævn? En ægtemands hævn? Eller en konges hævn?
Du glemmer en mors hævn!
Hvad sker der?
Der er noget, jeg altid har villet fortælle dig.
Jeg elsker dig.